CUM SE VEDE ROMÂNIA

CUM SE VEDE ROMÂNIA

Situația geopolitică a României, datorită unor factori externi, mai ales de sorginte americană, poate fi caracterizată ca fiind sigură.

Ne aflăm în NATO – este drept, în flancul estic avansat – iar relațiile bilaterale cu SUA potențează acest statut.

În plan european se accentuează mișcările euroscepticilor, iar o eventuală slăbire a forței U. E. ar fi o catastrofă pentru țările est-europene. Forțele stângii liberale, punând sub semnul întrebării funcționarea Uniunii, vizează de fapt dezintegrarea ei. Peste 70% din români sunt încrezători în U. E., dar aceasta din urmă așteaptă de la noi combaterea „spălării” banilor, independența justiției, repartizarea echitabilă a venitului național, statutul funcționarului public și, corelativ, răspunderea ministerială și altele.

Din exterior, DNA-ul reprezintă o instituție de stabilitate, dar prestația ei este slăbită de media internă, dar și de propriile ei limite de funcționare.

Dacă privim spre vest, prin acțiunile ultimilor trei președinți ai Franței, aceasta nu este percepută ca o forță credibilă pentru Europa răsăriteană menită să influențeze mediul economic ori cel politic. Alături de Germania, se „agață” de Rusia pentru acorduri comerciale consistente, neglijând evident țările estice care însumează peste 120 milioane de locuitori.

Punerea la îndoială a forței religiei în vest creează un sentiment de alienare, pe când în est religia este puternică și aceasta determină o altă falie între vest și est.

Aflându-ne în imediată vecinătate a Rusiei, este obligatoriu a ne raporta la modul de acțiune al acestui colos. Rusia este nemulțumită de poziționarea americanilor în țara noastră ca avanpost al NATO. Recentele alegeri de la Chișinău și invalidarea de către o instanță judecătorească a rezultatelor scrutinului a determinat un val de nemulțumiri, dar mai ales de incertitudini, asupra parcursului de viitor al Republicii Moldova.

În Orientul Mijlociu, victoria categorică repurtată de Președintele turc Recep Taip Erdogan în actualele alegeri a consfințit un statut de putere regională care negociază de la egal la egla cu marii jucători. Și ca să nu mai existe dubii, americanii le-au livrat un F-35 invizibil.

Președintele Iohannis apreciază că situația din zona Mării Negre, pe termen mediu și scurt, se caracterizează prin „volatilitate”.

Tot ca voci din exterior, România este caracterizată ca fiind dominată de „clanuri” politice, ele neputând restarta nici economia, nici justiția și nici doctrinele ori viziunile de parcurs.

Evenimentele autohtone se succed într-un vârtej debordant. Curtea Constituțională a României a decis ca președintele ales cu peste șase milioane de voturi să aibă doar un vot decorativ. Fără o explicație din Corpul Constituției, așa cum este ea de imperfectă pe ici pe acolo, instituția supremă pe zona constituțională a basculat soarta României din statutul ei de republică semiprezidențială într-una parlamentară; și aceasta pe ușa din dos a istoriei constituționale. Îl admiram pe un distins avocat din zona finanțelor, acum sub o exprimare politică din care se vede treaba că nu o stăpânește, propunând o restartare a politichiei românești. Interlocutorii din platou îl bagă în corzi, încercând să-i extragă idei călăuzitoare pentru demersul său ideatic. I se pun în față variante și răspunsuri pe măsură; cu cine să ne încordăm mușchii electorali?

Îi stă pe limbă, dar nu poate rosti soluția. Da! Cu o formulă mai autoritară, după modelul moscovit. „Plutește” ca soluție, dar nu o exprimă și este lăsat în off-side. Foarte mulți oameni din țara noastră își doresc un conducător unic pe care să-l tragă la răspundere, dar nu, responsabilitatea este disipată pe sute ori mii de personaje, astfel că în prezent nu poate fi nimeni răspunzător pentru acțiuni iresponsabile.

Un foarte cunoscut formator de opinie, încă din anii ’90, îl acuză pe Președintele României că, după ce a vizitat Polonia, la revenirea în țară, nu a făcut un raport public. Corect! Dar după ce fostul Prim Ministru a bântuit Orientul Mijlociu, zona Golfului, tangențial pe la Soci în spatele marelui Putin, apoi prin Mexic și prin alte zări, a dat vreun raport?

Actuala Prima Ministră cu soțul ei, mai înainte, și cu El Maximo au făcut o vizită în Israel, cei dintâi, apoi și la Vatican, s-a auzit ceva public?

Dar zecile, poate sutele de deplasări ale unor vârfuri ale puterii pe mai toate meridianele lumii, cu sau fără rezultate, au fost oare prezentate măcar pe media? Păi cum, oricare reprezentant al Statului Român, și doar în această calitate, pleacă așa, nitam nisam, pe unde vrea pulpa secretarei lui, iar la revenirea către vulgul autohton nu se simte dator să dea vreo explicație? Pare a fi o debandadă generalizată, alături de multe altele.

Cum se vede România din afară? Așa cum suntem în realitate, și nu după cum am dori să fie.

FILS

Contents