Creatii literare - IOAN RAȚIU

IOAN RAȚIU

(n. 6 aprilie 1957, Gherla, j. Cluj)

„Poetul CLIPEI”… (v. O ISTORIE A LITERATURII ROMÂNE DE LA ORIGINI PÂNĂ ÎN PREZENT, Ion ROTARU – Editura TEMPUS DACOROMÂNIA COMTERRA, Bucureşti, 2006)

Studii liceale la Bucureşti şi la Baia Mare, absolvent al Şcolii Militare de Ofiţeri Activi de Artilerie, Sibiu – Arma Topogeodezie (1979) şi al Facultăţii de Ingineria Sistemelor Biotehnice a Universităţii Politehnice Bucureşti (2001); Coordonator al cenaclurilor literare: „Orpheon” şi „Cuget liber-Mihail Grămescu”, din Bucureşti.

Volume de autor: Tributul clipei, Nu chiar totul despre sex, Gândurile unui neînţeles, Gânduri de neînţeles, Gânduri cu subînţeles, Din vina clipei, Psalmi, Amintirile unei clipe, Într-un teatru de vise, Fără semne, Pentru tine, În dreptul ultimei iluzii, Insomnia verbului, Necesitatea de-a vorbi, iubirea lui, Gânduri spre înţeles, Gânduri spre adevăr, Rondeluri pentru clipe, Tăinuind realitatea.

Apariţii în antologii: douăzeci şi unu de volume.

ÎN NUMELE CUI

(1426)

De ce să miluieşti

Când nu e datul dat

Iar pofte mii lumeşti

Se-ntrec pentru păcat

Mai lasă-mi un părinte

Îţi cer încă un fiu

Cât viaţa nu se minte

Dor veşnic vreau să fiu

Dac-ar schimba părinţi

Câţi printre clipe vadă

Petrecerea cuminţi

Pe nesfârşita stradă

Îţi cer încă un fiu

Mai lasă-mi un părinte

Cum sincer vreau să fiu

Nu viaţa nu se minte

De ce să dai copii

Care puteau s-audă

Cuvântul între vii

Şi ruda lângă rudă

Ca vina fără minte

Dacă nu vreau să fiu

Mai lasă-mi un părinte

Îţi cer încă un fiu

Cum ar ierta nepoţi

Greşiţi la drumul mare

Cât mila cui socoţi

Ajungă sărbătoare

Aproape doar să fiu

Când viaţa nu se minte

Îţi cer încă un fiu

Mai lasă-mi un părinte

PRIN PĂDURI

(1340)

Prin păduri de dorinţe

Trimis e sufletul să respire

Frigul plânge vântul bate

Din ce în ce mai tare

Stele gem din pâraie

Toate oglinzile repetând

O Lumină binecuvântată

De naştere

Doamne

Privirile Te caută

Urechile sunt călăuze

Dor şi Iubire

Dintre brazi venind

La Cina Cea de Taină

A Cuvântului rostit

Mai simplu decât păcatul

CUVÂNT

(99)

Domn al primului Cuvânt

Inimă-n Rai fremătând

De la ceruri la pământ

Coloană Luminii rând

Cruce clipă legământ

Cale sfântă dor prin gând

Cât mă bucur când mai sunt

Rugăciunile-nălţând

Rug mireasmă frate cânt

Întru Adevăr pulsând

Precum Viaţa Te cuvânt

I-AȘ SPUNE

(117)

I-aș spune clipei că mi-e frică

De târziu cât nu e prea târziu

Cum devreme pot nu pot să fiu

Când râd atâtea plâng adică

Contents